NÄR EN SJÄL PASSERAR TILL EFTERLIVET RESER DEN TILL EN AV TVÅ MOTSATTA VÄRLDAR:
EN FANTASTISK KÄLLA AV HARMONI OCH VÄLMÅENDE ELLER EN FÖRBRUKAD OND KÄLLA:
EN MELLANVÄRLD EXISTERAR FÖR SJÄLARNA SOM ÄNNU INTE HAR FÅTT SIN DOM.
DET ÄR MERA KÄNT SOM "SKÄRSELDEN".
I FLERA SEKEL HAR SJU ÄRKEÄNGLAR AV LJUSET OCH-
-SJU FALLNA SOLDATER AV MÖRKRET, KÄMPAT OM DESSA SJÄLAR.
VARJE SIDA FÅR SKICKA EN KRIGARE. NÄR DE ANLÄNDER MÅSTE DE TA EN MÄNSKLIG FORM.
FÖR NÄRVARANDE STYR ONDSKAN, OCH HAR ETT FAST GREPP OM STADEN.
Att falla är det första jag känner...
Avlägsna röster ekar inuti mitt huvud...
...deras order är uppenbara, ändå kan jag bara tänka på de andra...
Remiel. Uriel...
Amitiel... Ithuriel...
Raphael... Michael...
Alla reste samma väg. Vad var deras öde?
Vad väntar på mig på andra sidan?
De är på ett ställe där ljuset är förbannat och mörkret förblindar själen.
Det här är ett ställe som även änglar fruktar att beträda.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © (Incubator)
www.SweSUB.nu
Förlåt mig.
Frihet... är möjligheten att utmana dig själv-
-längre bort än de traditionella reglerna.
Vi framkallar styrka av vår passioner.
Vi drivs av begär.
Hat kan vara en värdig allierad när man använder den mot en fiende.
Ändå, ska vi vända ryggen till de här sakerna...
Känslorna... som gör oss alla mänskliga.
Det låter som att du har lyssnat på fel källa.
Det verkar så, va?
Du gillar inte mig speciellt mycket, eller hur, Baliel?
Konstigt, för...jag hör inga klagomål från de andra.
Är det nåt jag har gjort?
Mer som nåt du inte har gjort.
Låt mig då ge dig sinnesro.
Det var bra att du tog hit honom.
-De andra kanske inte håller med. -Det kommer de att göra.
Och som ett tecken på min uppskattning, har jag en gåva till dig.
Kommer du ihåg ärkeängeln, Amitiel?
Jag vet att du var här.
"Gabriel. om du läser det här, så har jag misslyckats."
"Vi är långt från nåd, längre än vad jag har kunnat tänka mig."
"Du kommer att känna saker som kommer att fördunkla ditt omdöme."
"Den här fienden är stark och oförutsägbar."
"Kontrollera de här känslorna, annars kan du inte segra."
"De andra har misslyckats. Lär dig av det, men gå inte i deras fotspår."
"Du är den sista. Michael."
Molloch.
Var tyst!
-Var tyst själv. -Du kan höra mig.
De kommer efter dig. Du kan höra mig.
-Tysta ditt sinne. Nu! -Tysta ditt sinne. Nu!
Letar du efter nån?
Intressant.
-Vad vill du? -Jag letar efter en gammal vän.
Hon kallas Uriel.
Han är inte här.
Det är viktigt att jag får prata med henne.
Hon kan vara i fara.
Den enda faran här är vad du förde med dig.
Kan du åtminstone säga att hon är vid liv?
Svaret är "ja".
-Jag har berättat allt jag vet. -Säg var hon är då.
Jag har berättat allt jag vet. Nu är det dags för dig att ge dig av.
Var är hon?
Den här gången, inga lögner.
Du kan inte trycka av. Du är inte tillåten till det.
Varför då?
Du ska förgöra de fallna och föra tillbaka ljuset till det här stället.
Du kan inte döda oskyldiga. Det är inte vad du gör.
Så ta bort den här jävla saken från mitt ansikte.
För det första, så är Uriel en han, inte en hon.
För det andra, det finns inte en jävla chans att han kommer tillbaka.
-Var har han tagit vägen? -Här inne...
Där inga röster eller känslor eller nåt annat kan komma åt honom.
-Varför skulle han göra det? -Du kände det när du anlände.
Det är bördan att vara riktig... Dödlig.
De sa inte hur det skulle vara, Gabe.
De sa inte hur jävla svårt det skulle bli.
Om du är Uriel, varför kan jag då inte känna dig?
För att jag har lärt mig...
...att tysta mig själv.
Då har du vänt ordern ryggen. Du bedrog din ed.
Jag är bara mänsklig, trots allt.
Du är en tjänare av ljuset...
I en mänsklig form att gå bland de levande, jag vet.
Har du nånsin känt rädsla, Gabriel? För jag gör det.
Jag känner det hela jävla tiden.
Jag hatar det här stället Jag hatar mig själv.
Och innan jag anlände, visste jag inte ens vad den känslan betydde.
Du kan inte falla för det.
Du har känt kärleken och tillfredsställelsen av en ren existens.
-Det är där du tar din styrka ifrån. -Var är det? Kan du se det?
Allt jag ser är en död värld, som styrs av de fallna.
Och vet du vad? Människorna verkar gilla det här.
De verkar faktiskt gilla det här. Så, varför skulle jag kämpa emot det?
-Varför skulle jag dö för dem? -För att de vet inte bättre.
Det är upp till oss att visa att det finns en annan väg.
-Att det är värt att kämpa för. -Jag ger dig två veckor...
...sen får vi se vad du säger.
Vad sägs om att du försvinner härifrån...
Medan du kan vara förpliktad av regler, så är jag inte det.
Vet du vad de glömde att berätta för dig på vägen ner?
Om du dör här... så är du död förevigt.
Till och med själen dör. Och jag riskerar inte det.
Det borde inte du heller göra.
Det här stället är omslutet av mörker.
Ljuset har ingen aning om vad som händer där nere.
Du kan inte skylla på dem.
Det är en sak jag har glömt.
Jag är ledsen, Uriel. Jag var tvungen att göra det här.
Jag vill att du visar dig själv. Läk det här såret.
Dra åt helvete.
Snälla, Uriel. Läk såret.
Du kan inte låta den här kroppen dö. Du svor en ed. Nu, gör det!
Uriel?
Kolla dörren... De kanske kommer.
Pumpar som blod genom ådrorna av hela den här staden.
Du måste vara väldigt stolt. Om vi bara kunde sova.
Är du här angående obeah. Jag tror att Molloch är död.
De verkar ha skickat en annan.
Närvaron vi hörde förut tillhör ärkeängeln, Gabriel.
Hur vet du dessa saker?
När Michael är borta, ligger hoppet på våran nya vän.
Olyckligtvis för dem, så var Michael alltid den starkaste av de två.
Vi vet alla vad som hände med honom.
Jag känner fortfarande att den nya ängelsjälen är kraftig här.
Därför väntar vi.
Låt han bli ett byte av den här staden.
Om han fortfarande vill strida, så ska vi ge honom det.
Vänta kan dra åt helvete! Staden är vår.
Vi dödar honom och åker hem.
Tålamod, Ahriman.
Försök att se det som en lek. De rör sig, vi rör oss...
-Tills bitarna faller på plats. -Jag leker inte lekar.
Du måste lita på att det här är det säkraste för oss alla.
Det här...är säkert.
Och det här...är säkert.
Vet du vad som skulle vara det säkraste för dig just nu?
Att sätta dig ner... Och hålla käften.
Du är på roligt humör ikväll, chefen.
Jag ser bara fram emot att det här ska vara över.
Inga mera strider.
-Skicka en av de där. -Säker på att du vill ha en?
Bara för att jag är en ängel betyder inte att jag inte kan röka.
När jag var tillbaka i staden, pratade du med mig.
Hur visste du att jag var där?
På samma sätt du visste att jag var här. Din kontakt med källan.
Du drog kraft ur ljuset för att lyssna. Men det avslöjar även din närvaro.
Och du vet hur man döljer det.
De fallna kan bara känna oss om vi är i närheten-
-det är därför vi är här ute.
Om du använder dina krafter, är du som en sändare för dem.
Och chansen finns att allt kommer att hamna på dig.
Så du måste dölja ditt sanna jag, så att de inte kan se dig-
-men inte så långt att du inte kan komma tillbaka.
Hände det dig?
Inte precis. Men det bidrog...
Jag vill att du sluter dina ögon.
Öppna dem igen.
Nu är du en ängel i mänsklig form. Men vi försöker att dölja det.
Så du är mänsklig för alla där ute.
Jag vill att du fokuserar på ditt spirituella jag-
-och känner det som en helhet.
Nu, slut dina ögon.
Så ja.
Jag får in dem, det är upp till dig att ha dem inne.
Jag säger, ha stolthet i allt du gör.
Vad är det Jadey? Säger du inte "hej då" längre?
Vad sägs om att suga av mig, hjärtat?
Döva jävla hora.
Det är en konstig sensation.
Jag känner mig saktfärdig, mera tung.
I den här formen kan du fortfarande lyssna, men det är allt.
Om vi kan gömma oss, kan de fallna göra likadant?
Ja.
Vad hände med de andra?
Remiel dödades innan jag anlände.
Dessutom Amitiel, det är svårt att veta.
Jag har inte hört nåt om Michael.
Jag tror att Raphael är kvar, han gömmer sig på östra sidan.
-Vad hände med Amitiel? -Förlorade vingarna. Blev dödlig.
Sammael är här. Han leder de fallna.
Hon tog sig an honom, men han var för stark.
Han gav henne ett val. Nåd eller evig död.
Hon misslyckades, och nu äger han henne.
-Varför skona en av oss? -Han ville ha hennes kropp.
Sammael utnyttjade henne, sen fick hon jobba som fnask.
Jag vet vad du tänker, och det borde du inte.
I grund och botten är Amitiel död.
Hon kallar sig själv Jade nu.
Var jobbar hon?
-Hon är inte ditt bekymmer längre. -Säg bara, Uriel.
Du ödslar tid.
Ifrågasätt inte mitt beslut, Uriel. Var är hon?
Jag sprang på henne på ett ställe som heter Funhouse.
Det ligger i centrum. Asmodeus styr det.
-Jag kan inte låta det här hända henne. -Hon existerar inte längre!
Trots tillståndet du var i, hjälpte du mig fortfarande.
Jag måste försöka.
Jag tackar dig och lovar att återvända snart.
Du jagar ett spöke, Gabe.
Kom ihåg varför du kom hit. Det handlar inte om oss!
Du har inte ens... Kom ihåg att äta i alla fall!
Du kommer att bli hungrig. Och äter du inte, kommer du att dö.
Samma gamla Gabe.
Det är inget fel med att se bra ut.
Det är en servicerörelse. De kommer väl hit för att knulla, eller hur?
Det spelar ingen roll. Allt är i presentationen, eller hur?
Hej. Hur mår du, sir? Trevlig vistelse.
Behandla dem snällt. De berättar för sina vänner.
Det är som att prata med en bilparkering. Har du tändare?
-Jag letar efter Jade. -Hon är på ett privat besök.
-Men jag kan hämta nån annan tjej... -Kan du säga var hon är?
-Jag hörde det, men det är viktigt. -Fnask, de kommer...
...de går...
Rum åtta?
Har du varit här förut?
Nej.
Trevligt att se att du är uppklädd för tillfället.
Varsågod.
Ge den här herren halva priset.
Jag har en känsla av att vi kommer att få se honom igen.
Vill du träffa en annan tjej?
Jag kommer tillbaka.
Tack.
Jade, kom ihåg din bokning ikväll. Scampis Motel, rum 36.
Två killar, en i taget, okej?
Det var snabbt.
Var är snabbaste vägen till Scampis Motel?
Fyra kvarter ner, sväng höger, tvärsöver gatan.
Det var så lite så. Trevligt att du var här. Vilken trevlig prick. Fan.
Hej.
Så, det här är den underbara Jade.
På riktigt.
Så, hur vill ni göra det här?
Ta av dig dina kläder.
Candy berättade om att ni bara fick vara en åt gången, va?
Ja.
Men olyckligtvis, så är det inte vad vi vill ha.
Verkligen? Då kanske ni har fått fel tjej.
Jag tror inte det.
Du heter Jade, eller hur?
-Heter du det? -Ja.
Du jobbar på Funhouse, vilket betyder att du är ett fnask?
Du knullar för pengar, eller hur?
Då betyder det att ditt riktiga namn är Amitiel-
-och du brukade vara en ängel.
Förlåt. Ärkeängel som ni vill kalla er.
Du förstår, Jade, båda två ska njuta av ditt sällskap-
-vilket du vill eller inte.
Jag föredrar det rått, så jag hoppas att du gör det också.
Hon är en liten tuffing. -Vad säger du, Marcus?
Dra åt helvete!
Se vad som händer när du gör en massa jävla ljud.
Vem är det?
Har du nån tunga i ditt jävla huvud? Vem är det?
Hjälp!
-Var är jag? -På ett säkert ställe.
Du var medvetslös ett tag.
-Jag måste tillbaka till jobbet. -Nej.
Du måste vila.
Jag har pratat med Asmodeus.
Han säger att du ska stanna här tills du mår bättre.
Du snackar bara skit.
Vad sa du att du hette?
Gabriel.
Knullade vi?
-Nej. -Skulle vi det?
Nej.
Bra.
Jag känner mörker inuti dig.
Det fördunklar din själ... Men jag vet att det tar bort din smärta.
Jag ska inte störa. Du har rätt att välja...
Men jag vet inte om du någonsin gjorde det.
Så, om jag har fel...
...snälla förlåt mig.
Det här kommer att göra ont... En hel del.
Du hade ingen rätt att göra så!
-Jag tror inte att du är vad de säger. -Sa de att jag förlorade mina vingar?
Sa de att jag är en hora? Att jag knullar för pengar?
De sa att du slogs mot Sammael.
Du stred väl men förlorade. Det är ingen skam i det.
Om de kunde se mig nu, va? Var fan är mina kläder?
-Jag låter inget annat hända dig. -Du vet inte ens om Sammaels krafter!
Han har växt sig starkare än alla oss förenade.
Om Michael inte kunde besegra honom, vad har du för chans då?
Jag har sett och gjort saker här som...
Jag kan inte ens tro att de här stället existerar.
Jag visste att det skulle bli svårt med... Jag kan inte återvända.
-Jag kommer aldrig att se ljuset igen. -Du har fel.
Att du inte är en ärkeängel betyder inte att du kan återvända som en själ.
Vad betyder det? Va? Ska jag bli gammal och dö?
Jag kan inte ens ta livet av mig för det är emot reglerna.
Jag kan vara här i 50 år till, Gabe.
Det är ingenting i jämförelse med en evighet i mörker.
Hur länge har du varit här? Några dagar? En vecka?
Jag har varit här i två och ett halvt år, det känns längre än en evighet.
Det känns som om de bedrar oss, lämnat oss här för att dö.
Och när du har blivit dödad. Vad händer då?
Du kommer att se ljuset återvända innan den här veckan är slut.
Michael sa nog samma sak.
Du är bekymrad. Varför förvånar det mig inte?
Kände du honom nyss?
Ja, han är i norr. Någonstans i slummen.
-Säg då varför vi väntar. -Du längtar efter hans blod.
Nu besitter han mycket styrka.
Jag kan inte riskera att förlora nån ur vår lilla familj.
Du kan besegra honom själv. Jag blir trött på din tvekan.
Det finns andra som honom, Men de är förstörda...
...vissa bortom all återställning.
Det enda avgörandet kommer att vara när alla är döda.
Jag vill att han för ut dem...
Visa att de kan skina ljust nog för alla av oss att skåda.
-Då har jag tagit fel. -Ja, det har du.
Ifrågasätter du nåt sånt igen...
Sliter jag ut din tunga och skriver mitt namn med blod på din rygg.
Jag ser att du har vänner här. Kan du presentera mig?
-Jag saknade dig. -Du saknade Amitiel, inte mig.
De är inte så olika som du tror.
Du fattar inte, va?
Allting här jobbar emot oss, Gabe.
Vi blir byten till saker vi inte ens visste fanns.
Rädsla, hat...
...sakerna som gör han, alla av dem, starkare.
Har vi inte förbarmandet att övervinna det här?
Ärligt talat så tror jag inte det.
Staden i sig självt är det bästa försvaret de har.
Vad tänker du på?
Jag tror att jag är hungrig.
-Vad är det här för ställe? -Soppkök. De hjälper de hemlösa.
Vi kan inte äta här. De behöver maten mer än oss.
Ifall du inte har märkt det så är vi ganska desperata själva. Kom.
-Vill du ha bröd? -Ja.
Varsågod.
Tack.
Känner du killen som serverade oss?
Verkar han bekant?
-Nej. -Han har varit här länge.
Det är lthuriel.
En annan som kapitulerade till rädslan.
Efter att han hörde mitt öde, valde han exil framför konfrontation.
-Jag kan inte... -Var inte så ivrig med att döma andra.
Du har inte varit här länge nog att förtjäna den rättigheten.
Det tänker jag inte heller.
Hur kan du vända ryggen så här? Du svor en ed.
Är jag den onda? Vill du peka den här mot mig? Efter allt vi har gjort!
Sluta, Gabriel! Ge tillbaka geväret. Han gör bara sitt jobb.
Vad synd att du inte kan göra ditt.
Är det bara jag som tror på den här orsaken? Är jag?
Jag gör det bästa jag kan.
Vad ska jag annars göra? Jag skulle ha blivit dödad.
Det är risken vi får ta. Allihopa.
Jag har inte din styrka, Gabriel. Jag trodde jag hade det, men jag hade fel.
Jag gör det bästa jag kan. Jag försöker att hjälpa de här människorna.
Men ett soppkök?
Det är så här stort, i jämförelse med vad du ska göra.
Döda de fallna. Föra tillbaka ljuset. Åka hem.
Det är inte så jävla svårt, lthuriel.
Vad gör du här om det var så lätt?
Varför har vi sex innan dig misslyckats?
Jag gör det bästa jag kan.
Jag är ledsen.
Det är kul att se dig.
Raphael är här.
För mig till honom.
De här gångarna leder under hela staden.
Vi hittade dem när vi gjorde iordning soppköket.
Det här är Maggie. Hon har sett efter Raphael.
-Hur länge har han varit sån här? -Några månader.
Lämna oss.
Maggie väntar utanför.
-Synd att du måste vara här. -Ja.
-Vad hände med dig? -Sammael...sköt mig.
-Varför kan du inte läka dig själva? -Ingenting kvar.
Kan inte göra det. Nej. Nej.
Spara dina krafter. Varje gång du gör någonting...
-...förlorar du mer. -Du dör om jag inte gör det.
Du behöver din styrka... För att möta dem.
Jag hade min chans.
-Förlåt mig då. -Nej!
Vad har du gjort?
-Jag räddade ditt liv. -Du lyssnade aldrig på mig, va?
Du har nog förbrukat halva din styrka-
-och förmodligen avslöjat vår närvaro för de fallna.
-Min styrka kommer tillbaka. -Nej, det kommer den inte.
Ju längre du är här nere, ju svagare blir din förbindelse till källan.
Varje gång du gör nåt sånt här, täpper du igen hålet ännu snabbare.
Jag kunde ha hållit mig vid liv länge nog för dig att strida mot Sammael-
-och om du vann, hade du fört tillbaka ljuset hade vi kunnat åka hem.
-Även de som har vänt sina ryggar. -Du pratar som att jag redan förlorat.
Som det är, har du ingen chans att slå Sammael. Hans krafter har ingen jämlike.
Det var läxan som både jag och Amitiel var tvungen att lära oss.
Michael, också.
Sammael har hittat ett sätt att utnyttja energierna från de fallna.
Han har blivit starkare, snabbare.
Hans närvaro är alltid dold så du kommer aldrig att kunna hitta honom.
Då tar jag de fallna, en efter en. Förbruka hans styrka genom dem.
Du är bara en. De är fem, kanske sex.
Två mindre. Molloch och Balan.
Då är Asmodeus, Ahriman och Lilith kvar.
Jag vet var Asmodeus gömmer sig.
Berätta om de andra.
Det är vederstyggligt.
Hon är inte klar ännu!
Vet du att Jade har försvunnit?
Och Balan är död.
Jag tänkte väl det.
Jag har ordnat en sammankomst med de andra.
Det verkar som att Gabriel har gjort precis det vi hoppats på.
Låt mig bara fräscha till mig.
Vad hände med Michael?
Det var ingen som såg honom, vi kände honom natten han anlände-
-en kraft av fullständig styrka.
Han blev allt svagare och tynade bort tillslut.
Jag kände ett svall natten han stred mot Sammael, men inget sedan dess.
Jag vet vad han betydde för dig.
De här tankarna om Michael kommer bara att skapa mer förvirring.
Han är borta. Du måste vara fokuserad.
-Michael var våran största krigare. -Konkurrerad av dig själv.
Om Sammael är så mäktig, varför väntar han då?
-Han har haft många chanser, ändå... -Jag har berättat allt jag vet.
Om du tror att du fortfarande kan vinna efter allt det här...
Följer jag dig till vilket öde som helst. Det kommer de andra också att göra.
Tro på mig då. Det är allt jag ber om.
Snabba på, Jag ska träffa chefen snart.
Kom.
När du är klar... Ahriman.
Han är starkare än vad du tror.
Uriel bor i utkanterna, någonstans nära den gamla bion.
Den andra är vid hamnen, gömmer sig bland de hemlösa.
När de är avlidna, ska jag ta Gabriel.
Då får vi hoppas att vi inte kommer försent.
Det här är ett krig.
Uppoffringar är vad seger betyder.
Gillar du det inte, återvänd hem...
Din mästare vill nog höra hur du trotsade mig.
Det tror jag också.
När den här dagen är till ända, kommer balansen att tillhöra oss.
Jag slåss för en röst av frihet, du slåss för att bevara kontrollen-
-men jag kan garantera, vi är alla på samma sida.
Ljuset kommer aldrig att återvända till det här stället.
Själarna är våra.
-Hej. -Hej.
-Du försvann. -Jag behövde tänka lite.
Har du ritat det här?
Ja...
Ett första försök.
-Gillar du den? -Den är vacker.
Men jag gillar inte det där.
Jag gillar dig.
Se upp var du går för helvete!
Försiktigt, gamla man. Kom.
Mår du bra?
Bröd till soppan?
Vad ska vi göra, Raph?
-Bra gjort. -Lite medium rare.
Var ska vi ta vägen nu?
-Vänster. -Raphael!
Lämna honom åt mig.
Vi är nästan där. Kom igen.
Det här borde inte vara här.
Tyst. Vänta lite.
Raphael.
-Vad är det? Vad är det för fel? -De är döda. Döda.
-Vem då? -De är döda. Jag dödade dem.
-Gabe! -Det är mitt fel.
Du måste prata med mig. Lyssna, du måste prata med mig.
Lyssna, Gabe!
-Titta på dig! -Du förstår inte!
Tinkerbell, Captain Hook, se upp för regnet. -Du är tillbaka igen.
Asmodeus! Var är han?
Översta våningen. Jag vet inte vilket rum.
Titta på dig...
...så stor och tuff...
Som bär omkring det där stora jävla geväret.
Hur känns det? Mäktig?
Svara inte på det.
Jag kan se det i dina ögon.
Är du arg på mig, Gabriel?
Har jag förolämpat dig?
Jag hoppas att det inte gäller dina vänner, eller?
För, jag menar, Om du inte ville ha dem döda-
-varför ledde du oss till dem då?
Så det ska vara så, va? Så synd. Du och jag...
...vi kunde ha haft nåt.
Nu spelar du bara svåråtkomlig.
Efter ikväll... får jag aldrig se dig igen.
Jag vill inte att det ska hända.
När du beger dig tillbaka, berätta inte vad som hände här nere.
Jag kommer inte att komma ihåg ändå.
Det gör vi aldrig.
Hej då, Jade.
Hur många vill du ha? En, två, tre?
Allihopa.
Nu så... Allt det där.
Du skulle inte ha tillräckligt med pengar.
Då kan vi göra en överenskommelse.
Hur kan du bara sitta där?
-Asmodeus är död på grund av dig! -Asmodeus är död för att han var svag.
-Precis som de andra. -De trodde att du kunde avsluta det här.
Jag visste att vi inte kunde lita på dig. Din närvaro gör mig illamående.
Trevligt att träffas igen.
Sammael!
Du börjar att bli svagare. Jag kan känna det i dig.
Jag är inte den enda.
Jag har ingen önskan att strida mot dig, Gabriel.
Skjut mig om du måste-
-men jag vill att du lyssnar på vad jag har att säga först.
Du ljuger!
Jag har aldrig litat på din sort.
Om det ändå var sant.
Ser du, vi är samma, du och jag.
En stad av fallna som borde ha dödat dig, och de gjorde inte det. Varför?
På grund av mig.
Jag är det enda skälet till att du är vid liv, Gabriel.
Jag vet att du kan känna mig.
Ditt hjärta förnekar det, men din själ vet sanningen.
Du behöver bara säga mitt namn.
Vi föddes i en värld styrd av rädsla och regler.
Vi var slavar för ett högre ändamål.
Säg mig. Vad är meningen att bli skapta för att tjäna nån annans önskningar?
Jag har bara befriat mig själv.
Nu ber jag dig att göra detsamma.
-Det här kan inte vara sant. -Det vet du att det är.
Dina instinkter har tjänat dig bra. Förneka dem inte nu, säg mitt namn bara.
Jag älskar dig som en broder.
Jag har lärt dig allting du vet.
Jag kan höra det i dina tankar. Säg det.
Säg det!
Michael.
-Varför? -Du har sett sakerna jag har sett.
Känt sakerna jag har känt.
Jag kom också hit med ett hjärta fullt av kärlek.
När jag slogs mot Sammael, Förbrukade jag honom med hat.
Jag var kraftfullare än nån annan.
Du dödade de andra. Raphael, Uriel...
De var svaga! De skulle aldrig ha förstått!
De ville bara ha ett krig de aldrig skulle kunna vinna.
Inte av deras sort.
Jag visste att bara du hade styrkan att bli en ledare.
Tänk över det.
Vi kan styra det här ihop och ljuset kommer aldrig att få reda på det.
Med tiden skulle vi växa oss starka och krossa det totalt.
De här människorna är fria.
Det är du nu med.
Jag trodde att du var död.
Jag hade rätt.
Du krossar mitt hjärta, Gabriel.
Du vet att det inte måste vara så här!
Du har förseglat ditt öde, Michael!
Jag gjorde allt det här...
Allting... För dig!
Du tvingade Amitiel att ge upp sina vingar!
Sammael gjorde det, inte jag!
Du slaktade din sort!
Öppna dina jävla ögon!
Det fanns inget annat sätt.
Följ inte deras väg.
Kriget är över, Gabriel.
Nej! Nej!
Vi kan fortfarande återvända, Michael!
Låt inte det här vara förgäves!
Aldrig.
Titta på dina ögon, Michael. Se vad du har blivit.
Försöker du att läka dig, Gabriel?
Men det kan du inte, va?
För att du har slösat all din energi på de andra.
Av allt du kunde ha blivit...
...så valde du det här.
Varför, Gabriel?
Jag skulle ge dig allt... och du förnekar mig fortfarande.
Fri vilja.
Ljuset handlar inte om kontroll. Det handlar om val.
Vi kom för att guida de här människorna.
-Inget mer. -Men de vet inte sanningen.
Det gör de. De vet mer än oss.
Att vara mänsklig.
Jag har känt de sakerna du har känt, Michael.
Men det är så mycket mer som du inte har känt.
Du tror att du är fri, men det är du inte.
Jag älskar dig, Michael...
...men jag hatar det du har blivit.
Acceptera början... och blöd med mig, broder.
Jag förlåter dig, Michael.
Min gåva...till dig.
Är det här vad du vill? Ville du det här?!
Du har visat mig allting förutom det här.
Hur ska jag kunna återvända efter allt som har hänt?
Michael...
Amitiel...
Jag måste känna det här.
Jag måste förstå hur det här hände.
Med tiden, skapar du nya ärkeänglar och allt det här är glömt.
Jag kan inte låta det hända.
Jag låter det inte hända.
Du kastade mig långt ifrån nåd...
...och nu ramlar jag mot det.
Hoppas att vi ses igen.
Att falla... Är det sista en ängel känner.
Avlägsna röster ekar inuti mitt huvud...
Men för första gången. Är det min egen.
Förlåt mig.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © (Incubator)
www.SweSUB.nu